At nogen er født som slaver? Nej, det er ikke rigtigt.
Jo, det fortalte han.
Pelegius, en mand som står mig nær, -
- lærer dem at alle mænd er frie.
Og at vi alle har ret til at vælge vores skæbne.
Lære? Hvordan?
De dræbte Pelegius. For et år siden.
Germanius sørgede for ingen førte det videre.
De bandlyste og dræbte ham.
Det Rom du taler om eksisterer ikke, -
- kun i dine drømme.
- Er der en anden vej. - Nej, vi må krydse isen.
Få dem ud af vognene og sig de skal sprede sig.
- Riddere... - Jeg er træt af at flygte.
Sakserne er så tæt på og min røv gør ondt.
Jeg har alligevel aldrig kunne lide at se mig over skulderen.
- Det bliver en godt at få en ende på det. - Og endelig se de djævle.
Her... og nu.
Jols!
I to, tag hestene!
Ganis! Du skal lede folket.
Sakserne er inde i landet, -
- så tag kystlinien udenfor muren, så klarer I jer.
- Men I er syv mod tohundrede! - Otte!
I har brug for en bue ekstra.
- Jeg bliver hellere og kæmper. - Du skal nok få din chance.
Han er kaptajn nu. I adlyder ham!
- Ja, herre! - Af sted!
Kom så. Af sted.
Jeg kan kæmpe.
Nej, du skal vidne om det du har set.
Du skal sørge for at komme tilbage til Rom.
Vent til jeg giver signal.
Du ser bange ud.
Der findes mange ensomme mænd derude.
Bare rolig, jeg lader dem dem ikke voldtage dig.
Bueskytte!
- Vi er for langt væk. - Det kan jeg se!
Jeg tror at de venter på en invitation.
Vi er uden for rækkevidde.
Sigt efter de yderste, så de samler sig på midten.
- Hold geleddet! - Hold geleddet! Hold geleddet
Hold geleddet, ellers dræber jeg jer!
Den brækker ikke.
Tilbage!
Forbered jer til kamp.
Dæk ham!
Bueskytter, fremad!
Dræb ham!
Isen brækker!
Dræb ham!
Tilbage! Tilbage!
Tilbage! Arthur!
Dræb ham!
Hjælp os!
Bliv hos mig!
Dagonet, bliv hos mig!
Gudskelov.
Trods alle odds så lykkedes det.
Alecto, lad mig se på dig.
Hvilken triumf.
Alecto! Lad mig se på dig.
Lad mig se dig.
- Lucan! - Stop!
Mægtige riddere!
Nu er I fire!
Giv mig papirerne. Kom, kom.
Jeres papirer til fri rejse gennem det romerske imperium.
Tag dem. Arthur..?
Biskop Germanius.
"Ven" af min far.
I er frie nu.
I kan tage af sted!
Bors...
Bors!
Dagonet.
Det gør ham ikke til en fri mand.
Han er allerede fri.
Han er død!
Farvel, gamle ven.
Vi vil snart være alene.
Lad os drikke.
Og drikke os fulde.
En grav uden et sværd.
Det var min fars ønske at hvis han døde på denne ø, -
- skulle han blive begravet med sine riddere.
Døde han i kamp?
Det er en familietradition.
Jeg forstår godt hvorfor du syntes at du ikke har noget tilbage her.
Foruden, det du og dine riddere har opnået.
Du har dine gerninger.
Gerninger er meningsløse hvis ikke de tjener noget større formål.
Vi har spildt en krig på at forsvare et Rom som ikke fandtes.
Er det den gerning jeg skal bedømmes på?
Du blev, selvom du ikke var tvunget.
Du dræbte onde, da du kunne flygte.
Gjorde du alt det for ingenting?
Pelagius fortalte mig en gang at der er ingen værre død -
- end enden af håbet.
Du og jeg er ikke dannede folk som dem der lever i digte.
Vi er velsignet og forbandet af vores tid.
Måske er vores forbandelse vores eget værk.
Og velsignelsen.
Hvad er du bange for, Arthur?
Du er som dette land -
- Brite med en romersk far.
Rom er død.
Dette sted, dette land, dit hjem, -
- er den sidste post med frihed, af alt du har kært.
De er dine folk.
Far, jeg har fejlet.
Du har mistet din respekt for fjenden.
Jeg ofrer mit lov for min unåde.
Nej.
Nej, søn.
Raewald.
Du er anden befalingsmand nu.
Ja. Du er som en søn for mig.
Hvad morgendagen bringer -
- ved ingen af os.
Arthur, kom til muren nu!
- Sakserne er her. - Gør plads, gør plads!
Min rejse med jer slutter her.
Må Gud være med jer.
Det her er ikke Roms kamp!
Det er ikke din kamp!
I alle disse år har vi været sammen.
De prøvelser vi har gennemgået. Blodet vi har udgydt.
Hvorfor gjorde vi det, hvis vi ikke belønnes med frihed? if not for the reward of freedom?
Og nu når vi er så tæt på, endelig så tæt på...
Se på mig!
- Betyder det ingenting? - Det spørger du mig om?
Dig, som kender mig bedst af alle.
Men så gør det ikke! Kun en sikker død, venter dig her.
Arthur, jeg beder dig. For vores venskabs skyld.
Hvis du er min ven, skal du ikke overtale mig.
Tag din frihed og lev den for os begge.
Jeg kan ikke følge dig, Lancelot.
Nu ved jeg at alt det blod jeg har udgydt, alle liv jeg har taget -
- har ført mig frem til denne stund.
Artorius!
Rus!
Romerne har forladt muren.
- Og ridderne? - De leder en karavane væk fra borgen.
De flygter mod syd med halen mellem benene.
- Så der er ingen modstand? - Nogle få byboer.
Vi slagter dit folk.
Jeg synes du skal se på.
Et træ er måske et godt sted.
Se oppe på bakken!
En enlig ridder?
Sagde du ikke, at de var taget af sted? Er det et spøgelse?
En mand. En lille flue ved siden af dine store hær.
Hvem er han?
Arthur.
Hvor end jeg kommer på denne ø, så hører jeg dit navn.
Altid hviskende, som om du var...
...en Gud.
Alt jeg ser er kød og blod.
Ikke mere Gud, end det dyr du sidder på.
Sig hvad du vil, sakser.
Romerne har forladt jer.
Hvad kæmper du for?
Jeg kæmper for en sag som hverken Rom eller du kan forstå.
Hvis du kommer for at bede om våbenhvile skal du ligge på knæ.
Jeg kom for at se dit ansigt, så jeg kan finde dig på slagmarken.
Og se nøje på mit ansigt, sakser.
Næste gang du ser det bliver det, den sidste du ser på denne jord.
Endelig!
En mand der er værd at slå ihjel.
Forbered mændene til kamp.
Rolig.
Du er fri.
Romeren har en plan.
Send resten af din infanteri.
- Vil du dræbe mine mænd? - De er mine mænd!
Gør klar til kamp!
Nej, du bliver hos mig.
Riddere. I har krav på frihed.
Men det hjem vi søger, findes ikke i et fjernt land.
Det findes her! I vores handlinger på denne dag.
Hvis det er vores skæbne, så må det blive sådan.
Lad historien fortælle, at vi valgte at gøre det her som frie mænd.
Rus!
Oppe på bakken!
Rus!
Ridderne er dæmoner.
Det er porten til helvede.
Raewald.
Du tager venstre flanke.
- Du går med ham. - Fremad!
Skjolde op!
Arthur...
De skulle tage mit liv!
Ikke hans!
Aldrig hans!
Mine modige riddere, jeg har svigtet jer.
Jeg fik jer hverken væk fra øen -
- eller delte jeres skæbne.
I 200 år har riddere kæmpet og dræbt for et land som ikke var vores eget.
Men den dag på bakken -
- satsede alle som kæmpede deres liv på spil for en større sag.
Frihed.
Arthur. Guinevere.
Vores folk er et.
Som I er.
Nu bliver jeg nødt til at gifte mig med din mor.
Hvem siger at jeg vil have dig?
- Kong Arthur!
Hil, Kong Arthur!
Lad alle mænd, kvinder og børn vide -
- at fra denne dag er alle briter samlet for ét fælles mål.
Arthur! Arthur!
Artorius!
De riddere der gav deres liv -
- gav ikke grund til sorg.
De kommer til at leve for altid.
Deres navn og gerninger fortælles videre fra far til søn og mor til datter.
I legenderne om kong Arthur og hans riddere.
Dansk oversættelse af: GreenDK